Kedves Cserkésztestvérek!
Tisztelt Támogatóink!
Az idén először nyílik lehetőségünk, hogy a személyi jövedelemadó 1%-át a szegedi cserkészet támogatására ajánljuk fel.
Az Alapítványt a Szegedi Cserkészéletért néhány évvel ezelőtt azért hoztuk létre, hogy városunk cserkészéletének, csapatainak forrást biztosítsunk. Állandó támogató hiányában, csak eseti – bár így sem elhanyagolható – segítséget tudtunk nyújtani.
A lehetőség megnyíltával már közvetlenül a táborokhoz és más cserkész-eseményekhez tudunk hátteret biztosítani, így adóforintjaikat a cserkészcsapatok – az Önök gyermekei fogják visszakapni.
Ezidőtájt sok szervezet verseng az adófizetők kegyeiért. Iskolai-, egyházközségi alapítványok, más egyesületek is megkeresik Önöket, hogy javukra döntsenek. Mi időbeli és anyagi hátránnyal indulunk így az a kérésünk, hogy mindkét szülő az Alapítvány adószámát tüntesse föl:
18469068-1-06
Egy törvény az összes létező állami-kormányzati támogatást a Nemzeti Civil Alapprogram alá rendeli. Itt a pályázati kritériumokon túl a forráshoz jutás feltételeként az előző évi 1%-os „bevétel” arányát vizsgálják. Mivel ez az első év, hogy élhetünk eme lehetőséggel különösen fontos a jó kezdet. Ezért kérem, fogjunk össze, adjunk bele együtt „apait-anyait”!
Szeged, 2005. január 15.
Cserkészköszöntéssel:
Jó munkát!
Ványai László Levente
csapatparancsnok,
a kuratórium elnöke
További tudnivalók:
A rendelkező nyilatkozatokat egy zárt, postai szabványméretű borítékban kell az adóbevalláshoz csatolva beküldeni vagy a munkáltatónak március 25-éig átadni. Az adóbevallástól elkülönülten, postán feladott rendelkező nyilatkozatok érvénytelenek.
A rendelkező nyilatkozatra a saját nevét vagy más adatát ne írja rá, mert azon csak a kedvezményezett adószáma vagy technikai száma és esetleg a neve szerepelhet. A borítékra saját nevét, lakcímét, adóazonosító jelét írja rá, mást ne, és a lezárt borítékot az adóbevallás borítékjában helyezze el. Önadózók esetén a rendelkező nyilatkozat érvényességének feltétele, hogy az a bevallással együtt egy borítékban érkezzen meg az adóhatósághoz.
Azon magánszemélyek esetében, akik bevallásadási kötelezettségüknek munkáltatói, társasági elszámolással tesznek eleget, a nyilatkozat(ok)ra, borítékra vonatkozó rendelkezések azonosak az előzőekben ismertetettekkel. Az eltérés az, hogy a lezárt borítékot annak ragasztott felületére átnyúlóan a magánszemélynek sajátkezűleg alá kell írnia. (Forrás: www.apeh.hu)
Az Alapítvány részére felajánlott összeg 20%-a, de legfeljebb évi 50.000 Ft a személyi jövedelemadó-bevalláskor az adóalapból leírható. Kérésükre postai csekket küldünk.
A kuratórium döntése alapján, ha valaki – egyeztetést követően – támogatót szerez, a támogatás értékének 10%-át az általa megjelölt kedvezményezett javára természetbeni juttatásként kiutalja.
Kérdéseikre készséggel állunk rendelkezésükre a fejlécben megjelölt telefonszámon.
A szegedi cserkészek

2005. március Az V. (Délmagyarországi) cserkészkerület körlevele IV. évf. 2. szám

Bi-Pi utolsó üzenete:
Utolsó üzenetét a cserkészekhez Bi-Pi maga készítette el még valószínűleg 1929 elõtt, mert aláírása csupán „Robert Baden-Powell”, nem ,Robert Baden-Powell of Gilwell”. Lady Baden-Powell elmondta, hogy ezt a levelet („a cserkészfiúknak” címzett borítékban) minden útjukra magukkal vitték egy „halálom esetén” borítékban.
"Kedves cserkészek!
Ha valaha láttátok már a Peter Pan című filmet, emlékeztek, hogyan mondta el a főkalóz búcsúbeszédét minden alkalommal, attól tartva, hogy amikor eljön a halál órája, nem lesz már ideje a búcsúra. Így áll a helyzet velem is, és - bár nem haldoklom - most én is búcsúüzenetemet akarom elküldeni nektek.
Emlékezzetek arra, hogy ez az utolsó üzenet, amelyet tőlem valaha kaptok, véssétek hát jól emlékezetetekbe.
Nagyon boldog életem volt és azt akarom, hogy a tiétek is az legyen.
Hiszem, hogy Isten azért teremtett bennünket ebbe a szép világba, hogy boldogok legyünk és élvezzük az életet. Csakhogy a boldogság nem a gazdagságból ered, nem a sikeres karrierből és nem saját vágyaink kielégítéséből. A boldogsághoz vezető út ott kezdődik, hogy fiú korotokban egészségessé és kitartóvá fejlesszétek magatokat, hogy felnőttként hasznosak lehessetek és élvezni tudjátok az életet.
A természet ismeret megmutatja számotokra, hogy mennyi teljes szépségű és különleges dologgal látta el Isten boldogításunkra a földet. Legyetek elégedettek azzal, amit kaptatok és használjátok föl a lehető legjobban. Nézzétek a dolgok derűs oldalát, ne az borúsat.
Ám az igazi boldogságot csak a másoknak nyújtott boldogság által érhetitek el. Igyekezzetek ezt a világot egy kicsit jobb állapotban magatok mögött hagyni, mint a hogy találtátok: úgy amikor eljön halálotok órája, boldogan halhattok meg abban a tudatban, hogy nem vesztegettétek el az időtöket, megtettétek, amit tőletek telt.
Legyetek készen a boldog életre és a boldog halálra. Ragaszkodjatok mindig a fogadalmatokhoz

Számunk tartalma
Árvízi cserkésznap 2
Alapítvány a Szegedi Cserkészéletért 3
Válasz Kispál György Atya nyílt levelére 4
Versmondó és Daléneklési verseny 6
Új segédtisztjeink 6
OKVT 7
Betlehemi láng fogadása 7
Beszámoló a II. Szegedi ÖVK-ról 8
Tavaszi programok hirdetése 8
Beszámoló a tompai batyusbálról 9
Húshagyó keddi rover táncház 10
Országos cserkészbál 10
Könyvajánló 12
XV. század pályázat 12
Hírek 12

#

2005. március

Árvízi cserkésznap
GÁTtalan programÁRadat
Programok Programok
Nemezelés Katasztrófavédelmi
Kosárfonás bemutató
Fakanál-báb készítés SMS küldős,
Gyertyaöntés szaladgálós játék
Gyöngyszövés a Belvárosban
Ékszerkészítés (nyereményekkel)
Mézeskalácssütés Lovaglás
Rézdomborítás Íjászat
Szövés Élő zene
Csuhé-baba készítés (magyar és török)
Fafaragás Árvízi emlékmise
Este Tábortűz cserkészmódra
Március 12. (10.00 – 22.00)
Dóm tér
Reméljük Te is eljössz!
A programok INGYENESEK!
A szegedi Cserkészek

Az alábbi levél Cserkésztestvérünk véleménye, mely nem a kerület hivatalos álláspontját tükrözi
Válasz Kispál György, országos vezetőtiszt nyílt levelére
Kedves Kispál György Atya!
Éppen Laurinyecz Misi atyánál ücsörögtünk néhányan a városi csapatok vezetőségéből – hogy milyen ügyben, azt később elárulom –, amikor is Misi atya egy finom mosoly kíséretében megemlítette, hogy nyílt levelet intéztél hozzám, mégpedig kerületünk lapjának hasábjain. Nagy tisztesség ez nekem, hogy ilyen nagy ember szól hozzám, így villámsebesen átszaladtam a szomszéd szobába, ahol Böröndi Ági épp az utolsó simításokat végezte a lapon.
Mint már említettem, nagy megtiszteltetés, hogy itt a déli végvárban, távol a fővárostól egy ilyen aprósággal – akaratomon kívül is – föl tudtam hívni magamra a figyelmet, úgyhogy rögvest válaszolok is az általad föltett kérdésekre, szép sorjában.
Azt írod, fontosnak tartod, hogy minden évben találkozzanak egymással az ország cserkészei. Ez nemes és támogatandó cél, teljes mértékig egyetértek vele. Ide sorolod az évi tiszti fórumot, amely valóban megrendezésre szokott kerülni. A gond csak az, hogy meglehetősen kevesen képviseltetik magukat ott az ifjabb korosztályból, mint minden hivatalos, vagy annak tetsző összejövetelen. Ennek szerteágazóak az okai, a legfőbb talán az, hogy a fiatalabb vezetők nem nagyon érzik, hogy érdemben beleszólhatnának a Szövetség sorsának irányításába, így ebben az időben – általuk hiábavalónak vélt iszapbírkózások és pengeváltások helyett – inkább a saját cserkészeikkel foglalkoznak. Nem mondom, hogy ez így jó – de így van.
De ugorjunk egy kicsit tovább, az általad fölsorolt országos programokra. Majdnem pont két éve volt 90 éves Szövetségünk, melyről a pesti városházán egy ünnepélyes közgyűlés keretében emlékezetek meg a mai utódok. Sajnos nem voltam ott, be kell, hogy valljam, sőt már az okára sem emlékszem, hogy miért nem. De azt azért sikerült megtudnom, hogy hatalmas, pompázatos ünnepség volt, mely hűen reprezentálta a cserkészet országos mivoltát és erejét. Hét-nyolcezer fős ifjúsági szervezetünket körülbelül kétszáz felnőtt reprezentálta. Igen sokakat megkérdeztem, és alig-alig akadt, aki komoly elismeréssel nyilatkozott volna, azt pedig senki sem mondta, hogy fiatalként élvezte volna.
Azt mondod, hogy egy óriási, kárpát-medencei cserkésztalálkozót volt tervezve, csak „igen tehetséges és nagyhatású cserkészek nem vállalták a megszervezést”. Vajon miért nem?
Aztán 2003. májusában a csobánkai cserkészparkban egy valóban országos hadijátékra került sor. Sajnos hiába volt elég rendesen meghirdetve az interneten, nem jött össze több résztvevő, mint 2-3 nagyobb csapat tábori létszáma. Pedig a főszervező tényleg komoly hírverést csapott neki, és akik ott voltak, azok valóban jól érezték, helyesebben éreztük magunkat. A játék „stratégiai” részét ugyanis egy másik, igen jeles cserkésztestvéremmel ketten állítottuk össze egy vidám éjszaka során, ő jelenleg Varsóban teljesít diplomáciai szolgálatot.
A Bocskai-portyán sajnos nem vettem részt. Viszonylag kevésen múlott, de aztán némi mérlegelés után a családom mellett döntöttem. Gyarló dolog, elismerem. Viszont a portya állítólag igen jól sikerült, bár az általad említett szellemi együttlét szerintem szerencsés ha a fizikaival is kiegészül, így ezt nem érzem igazán teljes értékű országos programnak. (De ez csak egy szubjektív vélemény, meggyőzhető vagyok az ellenkezőjéről is.)
Az általad említett három programból csak egyen voltam ott, ez kevés. Ha minden magyar cserkész részt vett volna a háromból egy programon, akkor átlagosan 2000-3000 résztvevő lett volna. Kedves Gyuri Atya! Te is látod, hogy a valóság nem ez. Itt sokkal komolyabb gondok vannak.
Májusban XI / 11 Fesztivál lesz a cserkészparkban, sok halasztgatás után. Az általad említett „igen tehetséges és nagyhatású cserkészek” itt is elég „nagy teret hagynak, hogy mások érvényesülhessenek” helyettük. Miért? A Fesztiválnak egyelőre meglehetősen sovány a reklámja, szerintem ha megkérdeznénk találomra tíz középiskolás cserkészt az ország különböző részein, nem sok akadna köztük, aki képes lenne néhány összefüggő mondatot mondani róla. A VL sajnos általában elakad a parancsnokoknál, a benne közölt információk ritkán jutnak el a cserkészekig. Pedig bizonyára jó lesz, csak éppen nem tud róla senki. Persze ha lenne egy honlapja, akkor mindjárt tudná egy csomó gyerek, és egyből azért nyúzná az őrsvezetőjét, hogy menjenek el...
És ha már a jelennél-jövőnél tartunk: idén van az oktatás általi európai állampolgárságra nevelés éve – mint ezt bizonyára tudod. Micsoda lehetőség a Szövetség előtt! Milyen terveitek vannak az ebben rejlő (erő)források kiaknázására? A Fesztivál kitűnő lehetőség erre (is)
Végül még egy rossz(?) hírt kell közölnöm: valószínűleg ezúttal sem leszek ott személyesen: gyermekünk előreláthatóan néhány hetes lesz, így alighanem újfent a családom mellett fogok dönteni.
És akkor miért mondtam, hogy a Carpathia óta nem volt érdemben országos program? Csobánkán 2001-ben (kb. 700 külföldi mellett) 200-300 magyar cserkész táborozott együtt 10-12 napig, ez – idegenforgalmi szakkifejezéssel szólva – nagyjából 2500 vendégéjszakának, „cserkészéjszakának” számítható. Az általad említett három előző országos programon összevéve sem jön össze talán még fele ennyi sem. Arról nem is beszélve, hogy a programok egy része jobbára csak papíron volt országos, a résztvevők túlnyomó része a főváros környékéről jött össze.
Azt írod, nem Rajtad múlik, hogy 2006-ban, a 8000 fős Megyeri Nagytábor évfordulóján mit tudunk ismételni. Kicsodán múlik? Az egyik cserkészkerület idén nyáron közös nagytábort szervez, nagyjából 1800 résztvevőre számítanak. Ha ezt egyetlen kerület meg tudja csinálni, akkor a Szövetség miért nem?
Emlegeted a vezetőképzést, milyen sok kerület szervez ŐVVK-t és STVK-t. Minden bizonnyal igazad van. Csak éppen az a szomorú, hogy ezek színvonala ijesztő különbségeket mutat. Ha ilyen csodálatos a vezetőképzésünk, akkor miért fogyunk ilyen sebességgel immáron legalább egy évtizede? Ennek csak külső okai vannak?
A levél végén kifejezed reményed, hogy e tájékoztatással teljesebb képet kapunk az előttünk álló programokról. Gondosan végigolvastam még egyszer a levelet és a válaszom „nem”. Az előttünk álló programokra ennyi utal írásodban: „2005. május 20-22. XI / 11 Fesztivál, Sztrilich Pál Cserkészpark. 2006 ? A megyeri találkozó évfordulóján egy hasonló???” Sajnos ettől a kettő mondattól és négy kérdőjeltől aligha lesz teljesebb a kép. Az a baj, hogy ez a fajta kommunikáció általában jellemző jelenleg a hazai cserkészetre – de erről még írok lejjebb.
„Aztán van még jó néhány speciális országos program: vers-, ének-, tájfutó-, rovásírás- és íjászverseny.” Valóban vannak. Csak épp résztvevők nincsenek. Ezt onnan tudom, hogy kerületünkben a népdalversenyt tavaly csapatunk egyik lánya nyerte meg. Ő volt az egyetlen induló. Kedves Gyuri Atya! Az a baj, hogy a mai ifjúságot – márpedig hangozzék is bármilyen furcsán, a cserkészetben még mindig van néhány fiatal – nem érdeklik a népdal- és versmondó versenyek. Nem mondom, hogy ez jó – de ez van. Akkor miért erőltetjük? Miért nem merünk föltenni egy sor kérdést, a helyett, hogy ragaszkodnánk a pár év alatt megcsontosodott tradíciókhoz? A cserkészetnek küldetése van: nevelünk, oktatunk. Ha ezt a munkát úgy végezzük, hogy közben szisztematikus munkával elijesztünk magunktól szinte minden gyereket – hová vezet ez? Ne érts félre: nem a síksándori és baden-powelli elvekkel van bajom, azok nagyon jók. A cserkészet attól cserkészet, amit ők, akkor megírtak. Az a baj, hogy ezeket az elveket nem tudjuk úgy „csomagolni”, hogy a mai fiatalság azt magáévá tudja tenni. A módszereink borzalmasan ósdiak, avittak, márpedig a fiatalság minden korban az újra, a modernre volt kíváncsi. Baden-Powell örök eszméket írt le, és modern módszerekkel dolgozott. A két háború közötti repülős cserkészet lényegesen „forradalmibb” megoldás volt akkor, mint ma az internet vagy a mobiltelefonok. Mitől félünk? Kedves Gyuri Atya! A cikkben legalább háromszor emlegeted a régi, dicső múltat. De mi van a jelennel? A mostani fiatalokkal?
Azt írod, hogy mellékes vagy rétegprogramok nagy nyilvánosságot kaphatnak, miközben országos programokról apró híradások jelennek meg. A Magyar Cserkész két évig nem jelent meg, így nem tudtad az ország cserkészeit folyamatosan tájékoztatni. Ezek valóban szomorú dolgok. És ezért ki a felelős?
Vannak, akik így is el tudták juttatni az üzenetüket a többi cserkészhez. Létrejött a KOMP-Fesztivál, az Országos Cserkészbálon többen vannak, mint valaha, már régen sokkal több, mint egy bál. De ide tartozik a visegrádi regős-bál is, vagy az Indabo. Neked ez miért nem sikerül? Most talán a saját bőrödön is érezheted, hogy ha nem használod a modern technikát, akkor bizony hátrányba kerülsz. Szomorú – szomorú? – de a cserkészetünkön belül is verseny van: mindenki tudja, hogy melyik a legjobb STVK, hogy hová érdemes őrsvezető-képzésre küldeni a cserkészeinket, ugyanígy van a programokkal is. Ha lassan, kacskaringós csatornákon csöpögtetjük az információt, akkor az nem jut el a célcsoportig, így az nem is fog részt venni a programunkon, legyen az bármilyen színvonalas.
Kezdetben vala a kézírás, Gutenberg pedig föltalálta a könyvnyomtatást. Ezzel egy csapásra fantasztikusan megnőtt a tudás terjeszthetősége a kézzel írott kódexekhez képest. Most még egyet léptünk, és – szinte – a világ egész tudása ott van egy kattintásnyira a képernyőn. Azonnal. Ingyen. Vagy majdnem ingyen. Katolikus Anyaszentegyházunk nem szokott kapkodva reagálni a világ változásaira, mindenesetre a Vatikán egy meglehetősen színvonalas, hatnyelvű honlapot üzemeltet. Az internet tele van pápai enciklikákkal és Sík Sándor-versekkel. Mitől félünk? Az országos elnökség többek között azért távolodott el ilyen mérhetetlenül az általa vezetettektől, mert szinte semmit sem lehet tudni róla (Bár ez egy kicsit javult, mióta Legeza László bátyám néha elektronikus úton is tájékoztatja a cserkészeket.) Ha nem volna internet, halvány fogalmam sem volna arról, hogy mi történik egy-egy OIB-ülésen – pedig az nagyon érdekes. Ugyanígy nem tudnám, mi van az új SZMSZ-tervezetben – pedig az is nagyon érdekes. Az interneten számtalan (cserkész)pedagógiai írást is lehet olvasni. Soha sem tudnék más úton hozzájutni például a genfi cserkész világiroda kiadványaihoz.
Mitől félünk? Az ismeretlentől félünk. Ismerkedjünk meg vele!
Kedves Gyuri Atya! Egy csónakban evezünk, a magyar cserkészet csónakjában. Mindketten – mind a pár ezren – azt szeretnénk, hogy ez a csónak menjen, sőt talán ne is csónak legyen, hanem valami hatalmas, erős cirkáló. Ne féltsd a magyar cserkészetet a fiataloktól, ők sem akarják elégetni Sík Sándor írásait. Csak azt szeretnék, ha a cserkészet újra egy fiatalos, lendületes, dinamikus, modern, erős szervezet volna, amint egykor régen, Sík Sándor idején volt. Most nem az. Mi is versenyben állunk a mai magyar fiatalokért, földi boldogulásukért, lelki üdvükért, és óriás ellenfeleink vannak: televízió, szórakozóhelyek, más ifjúsági szervezetek és még sokan mások. Sajnos egyelőre vesztésre állunk – és ez rajtunk múlik. Rajtad, rajtam és minden hazai cserkészvezetőn. Van, akin több, van, akin kevesebb. Itt már kevés a kiscserkész-köszöntés: „megteszem, ami tőlem telik!” E helyett inkább a régi magyar szólást kellene magunkévá tenni: nincs lehetetlen csak tehetetlen. A Gilwell-rendszerű segédtiszt-képző táborokban is valami hasonlót ismételnek, kiáltanak a jelöltek egyszer, kétszer, százszor!
Ebbe az irányba – a fiatalos, lendületes, módszereiben modern és eszméiben hagyományőrző cserkészet felé – próbálunk tenni egy lépést március 12-én, szombaton, a szegedi Dóm téren, ugyanis (és most kanyarodok vissza levelem elejéhez) erről beszélgettünk Laurinyecz Misi atyánál egy sor jeles, fiatal és lelkes szegedi cserkészvezetővel. Szeretettel várunk Téged, és minden más érdeklődőt, cserkészt és nem-cserkészt egyaránt (különös tekintettel természetesen ezen sorok olvasóira, az V. kerület csapataira).
Most pedig zárom soraim, és közös cserkész-köszöntésünkkel kívánok Neked a magyarországi cserkészet vezetéséhez további
Jó munkát!
Babos Gábor
1507. sz. Árpádházi Szent Margit Cscs.
Szeged

2005. március

#

Országos Kiscserkész Vezetőképző Tábor 2005.
Tudod, hogy egy kiscserkész őrs teljesen más vezetést igényel, mint amit az ÖVVK-ban tanultál?
Vettél már részt meseerdőn?
Tudod, hogy egy kiscserkész őrsgyűlés 90 perc játékból áll?
Hallottál már a hangjátékról?
Gondoltad volna, hogy a fogmosás valójában kiképzési anyag?
Játszottál már „Tűzoltó mentsd meg a gyerekemet!” játékot?
Tanítottál már 6 éves gyereket cipőfűzőt kötni?
Ha a fenti kérdések közül legalább háromra NEM a válaszod, akkor olvass tovább!!
Mi ez?
A KCSVK-ban őrsvezetőket készítünk fel kiscserkészekkel (6-11 éves gyerekek) való foglalkozásra egy tábor keretében. Ha Te ilyen korú gyerekekkel foglalkozol, vagy megtetszett a dolog, ott a helyed! Megszerzett tudásodat azonnal ki is próbálhatod, a zsűri tagjai a velünk táborozó kiscserkészek.
A jelentkezés feltételei:
Őrsvezetői képesítés vagy érvényes ővvk jelentkezés az idei évre.
14-24 éves kor.
Csapatparancsnoki ajánlás.
Tudnivalók:
A tábor időpontja 2005. augusztus 9-19.
A táborra jelentkezni külön jelentkezési lapon lehet, amit március 7-ig postára kell adni! A jelentkezőknek feladatokat fogunk adni, amik teljesítése után táborkapu próbára hívjuk a megfelelteket. A táborba való felvételről a beküldött feladatok és a táborkapu próba alapján döntünk! A 14-18, valamint a 19-24 évesek differenciált feltételekkel vesznek részt a képzésen! Kérjük, hogy küldjetek egy saját névre megcímzett és felbélyegzett válaszborítékot is!
Információ kérhető: Székely András, szekand@freemail.hu, 1121 Bp., Budakeszi út 30/c, 20/8-234578
Jó munkát!
Székely András cst.
táborparancsnok

Beszámoló a II. Szegedi Őrsvezető Kiképzőképző hétvégéről
2005. február 11-13. között az algyői plébánián ismét megrendeztük Kerületünk őrsvezetőképző törzsének találkozóját, továbbképzését. Összesen 18-an vettünk részt a hétvégén, melyet Solymosi Balázs cst. az Első Cserkészkerület vezetőképző szakvezetője vezetett. Segítségét ezúton is szeretném megköszönni, sokat épültünk, gazdagodtunk a képzés során!
Különböző mértékű elkötelezettséggel, más-más tapasztalattal és eltérő szintű lelkesedéssel vágtunk neki az együttgondolkodásnak. Próbáltuk úrja átvenni az egész őrsvezetőképzés menetét, felhívni egymás figyelmét arra, amit esetleg célszerű lenne ezután másként csinálni, és kiemelve azokat a területeket, melyek eddig is jól működtek.
A tavalyi évben közelebbről is megismerhettük az I. Cserkészkerület őrsvezetőképzését. Idén a VIII. Kerület ővk-jába pillanthattunk be. Rengeteg azonosság van a fent említett két kerület vk-jában, melyek közül mi is igyekszünk átvenni mindazt, ami valóban jobbá, értékesebbé teszi képzésünket. Talán így országosan is sikerül lassanként elkezdeni egyfajta „egységesítést”, melyben a keretmesék sajátosságát megtartva a képzések és egyéb keretek azonosak lehetnek.
Újabb elhatározásokkal és célkitűzésekkel jöttünk el a hétvégéről, melyek megvalósításához még sok-sok türelem, imádság, fantázia és kitartás kell.
Szeretettel kérjük a Kerület valamennyi csapatát – elsősorban a Csapatparancsnokokat –, hogy érezzék kötelességüknek és felelősségüknek a vezetőképzés támogatását és figyelemmel kísérését! Elsősorban az őrsvezetőinken múlik, hogy milyen cserkészeink lesznek 5, 10, vagy akár 50 év múlva!
Kokaveczné Bánki Judit st.

Meghirdetések:
Őrsvezető továbbképzés
Kedves őrsvezetők, cserkésztestvérek!
Folytatódik az idei Őrsvezető továbbképzés, aminek első hétvégéjét novemberben tartottuk. Most sor kerül a nyári tábort megelőző utolsó hétvégére. A tábor előfeltétele, hogy a két hétvégéből legalább egyiken részt kell venni, ezért ha nem találkoztunk az ősszel, akkor most feltétlenül gyere el.
Mindenképpen megéri eljönni, hiszen választ kaphatsz az őrsvezetői munkád során felmerült, de meg nem válaszolt kérdésekre, módszertani ötleteket, új játékokat és dalokat tanulhatsz és persze megismerheted az előtted és utánad végzett évfolyamokat.
Jelentkezésedet nekem küldd:
Szeged, Kereszttöltés u. 19/B 6723 zola@tvnetwork.hu
A hétvége pontos részleteiről levélben tájékoztatlak!
Helyszín: 519. Bálint Sándor cscs otthona
Szeged, Munkácsy u. 10
Ideje: 2005 április 29-május1 (péntek-vasárnap)
Költsége: 2000 Ft (remélhetőleg addig csökkenni fog)
Ádám Zoltán
Övtk II.hétvége szervezője
Tutajverseny 2005
Három éve Márton Áron cscs. roverei gondoltak egy merészet, tutajt „fabrikáltak” és lecsorogtak a Maroson Makótól Szegedig. Az ötlet olyan jól sikerült, hogy a következő évben már verseny rendeztek melyet a szoros csatában a Bálint Sándor cscs nyert meg hajszállal megelőzve a Petneházy Dávid tutaját.
Újra itt a lehetőség: a kínai horoszkóp szerint 2005 a tutaj éve, ezért a Bálint Sándor cscs. szervezésében idén ismét összemérhetjük a tutajtudásunkat.
Kié lesz a szebb, stabilabb, gyorsabb vízijármű? Ki tud a vizen is tűzön főzni? Egyszóval ki a legény a tutajon? Ezekre a kérdésekre is választ kaphatsz ha részt veszel július 15-17 közt a vízi hétvégén és tutaj versenyen.
Részletesebb leírást és a versenykiírás a következő Sodrásban jelenik majd meg illetve megtalálható lesz a kerületi honlapon is.
Készüljetek: 2005 a tutaj éve!
Nagy Gábor, Ádám Zoltán
519. Bálint Sándor cscs.

Híreink
- Az adózó állampolgárok adójuk 1 százalékát felajánlhatják a
MAGYAR CSERKÉSZSZÖVETSÉG számára. Adószám: 19006705-2-41.
- Az éves jelentést még nagyon kevés csapat küldte be. A beérkezett adatok szerint kerületünk létszáma 42 fő!!! Kérjük az illetékes parancsnokokat, hogy cselekedjenek!
- A XI/11 fesztiválra 2005. május 1-ig jelentkezhettek a cserkészház címére
Részvételi díj: 3000 Ft (szállás, étkezés, emlék)
Az anyagi gondot feltétlenül jelezd, emiatt egyetlen távoli falu se maradjon le!
- Továbbra is várjuk írásaitokat és a településeteken megjelent cserkészekről szóló cikkeket.
-

A Magyar Cserkészszövetség
V. Kerületének hivatalos lapja
Megjelenik kéthavonta
Következő lapzárta: 2005. április 18.
Felelős szerkesztő: Laurinyecz Mihály
Szerkesztők: Böröndi Ágnes, Hefner Róbert
Cím: 6723 Szeged, Tátra tér 5.
http://www.cserkesz.hu/otker, sodrasban@freemail.hu

II. Rákóczi Ferenc imája:
Tekintsd Uram, néped sóhaját
Hallgasd meg a szegények,
Özvegyek és árvák
Hozzád felsíró jajkiáltásait!
Tekints az engesztelésre kész ártatlanokra,
És ne feledkezzél meg
Irgalmasságod cselekedeteiről,
Melyekkel hajdan oly kegyesen
Elárasztottad szolgaságban sínylődő
Választott népedet…
Vezéreld cselekedeteinket, erősítsd karunkat,
Hogy egyesült erővel szolgálhassunk akaratodnak!
Add, hogy rendelkezésed útjáról
Le ne térjünk, hanem igazságtételeid
Őrévé lévén utunk nyugalomban
És békességben vezessen Tehozzád!

V. kerületi Versmondó- és Daléneklési verseny
A 2005-ös évben ismét megrendezésre került az V. kerületben is a Versmondó, ill. a Daléneklési verseny. Gondolom Ti is hallottátok, hogy sajnos nem hemzsegtek a versenyzők, pontosabban, alig jelentkezett valaki a meghirdetésekre.
A Versmondó versenyt Szentesen rendezte meg Giliczéné Erzsike. 4 bátor jelentkező mutatta meg tehetségét a zsűrinek, 1 leányzó és 3 fiatalember. 2-en Tiszaföldvárról érkeztek, 2-en Szentesről, de mindannyian az 595. sz.Bethlen Gábor Cserkészcsapat tagjai. Fiatal korukat meghazudtolóan szerepeltek a versenyzők (2-en közülük csak KCS-jelöltek). Mind a 4-en kötelező versként Kányádi Sándor Invokációját adták elő. A zsűrinek- mint minden versenyen, itt is- meggyűlt a baja a rangsorolással, de végül sikerült igazságosan dönteniük. A képzeletbeli dobogó első fokára Magyar István, a másodikra Katona Bence állhatott. A harmadik helyet Katona Tamás szerezte meg, míg Bedekovics Gyöngyi a nem kevésbé előkelő 4. helyezett lett.
A népdalversenyről még ennyi szépet se tudok írni, mivel egyetlen jelentkező volt, Kis Judit az 1507. sz. Árpádházi Szent Margit Cserkészcsapatból. Így a verseny elmaradt, az egyedüli versenyzőnk pedig – vetélytárs híján -anélkül jutott tovább, hogy énekelt volna.
A jövőbeli jelentkezők reményében kívánok
Jó munkát!
Kis Gyöngyi
V.ker.reg.vt.

Batyusbál
Nagy izgalommal készültünk a batyusbálra. Ágnes szervezte a fellépőket. Holló Attila Hargitából (Erdély) származó állatorvos, aki harmadmagával vonózott. Szakáll László (apja és fia) tangóharmonikával a kólóhoz dolgozott. Aztán a két zenészcsapat együtt "mulatós" dalokat játszott. Öröm volt nézni, hogy e bálon együtt ropta ifjú és szebb korban levő ember. Volt anyuka, aki a fiait 8-10 éveseket beöltöztetett paraszti népviseletbe, akik szintén nagy igyekezettel várták a bált.
A bál nyitótáncát a helyi óvónők adták, akik egy ír néptánccal csináltak kedvet a további táncokhoz. A kellékük fáklyák voltak. Ágnes asszony a bál megnyitásakor hangsúlyozta, hogy ha a más népek (szomszédságban élők is, stb.) kulturáját is megismerjük, akkor gazdagodunk lelkiekben. Továbbá az ünnepek megtartásának fontosságát elemezte. A mindennapok stresszét, fáradtságát, a fásultságunkat hivatott levezetni, ellensúlyozni a kellően át/megélt ünnep. A tánc közben többen kérték, hogy folytassuk ezen fajta összejövetelek szervezését. Húsvét tájékán készülünk hasonló összejövetelre.
Eszembe jut, hogy a cserkészek a bál megnyitásakor palóc köszöntőt olvastak fel. A lenti képpel megszórtuk a falut. Kb. 100 személy jelent meg. A helyi Karitasz is segített. A bevételt a zenészek kapták.
1511. Dugovics Titusz cscs.

Palóc Köszöntő
Valamint a pocsolya vizétől átázott kalocsnira ráragadt ölelő sár karjaiból kibontakozó, valamint a kocsikerék nyikorgásától megrémült juhászkutya bundájába kapaszkodó kullancsok sokasága, valamint a tündéri holdvilág által megvilágított rablólovagvár röcsögős hídjából kiálló vasszegek századokig összetartják annak alkotó részeit: úgy tartson össze minket a barátság!
Mintahogy a kakukkos óra ingája által kettészelt pipafüst maró mivoltától prüszkölő kandúr-macska rugós bajusza által megcsiklandozott svábbogár potrohán megtörő és a juhász-kalapok belsejében csillogó zsírfoltok karimája megvilágítja a kalap belsejét: úgy világítson meg minket a szeretet!
Valamint a huszártájszólás utolsó akkordjainál elájuló leánynövendék utolsó sóhajtásától meglibbenő gyertyafény világánál silabizáló deák téntás mandzsettájáért lamentáló háziasszony kötényében csiripelő csirkék után szaladgáló kotlós kotkodácsolásától felriadt kalendáriumcsináló mester rámás csizmája sarkával megtaposott szántóföldre lehullik a mindent megtermékenyítő záporeső: úgy termékenyítse meg a mi testvérüségünket az Úristen!

A betlehemi éjszaka-Szegedről nézve
Dec. 18-án, ezúttal a Tátra téri templomba érkezett a Születést hírül adó betlehemi láng. Közös örömünkre ezúttal nem csak cserkészek, hanem néhány plébániai hittanos is velünk volt. Az adventi és karácsonyi énekek egymásutánja vezette be a verses-prózás műsort, amit a Márton Áron cserkészeinek szolgálataként hallottunk. Szép egybeesés volt, ahogy a kinti világ besötétedése kísérte a láng közeledtét, ami az oltárra helyezve, majd onnan gyertyákon szétterjedve jelezte az Örök Fény születését. Ez eszembe juttatta Roger testvér elmélkedő imájának szavait:
„Lángra gyújtod lelkünk csipkebokrát. Hangod megtöri éjszakánk sűrűjét, és megnyílnak bennünk a dicsőítés kapui.”
Kiss Márton
519. Bálint Sándor

Húshagyó keddi táncház
2005. február 8. Szeged
Rövidre "sikerült" idén a báli szezon, hiszen Hamvazószerda már február elején elközelgett, így természetes, hogy a farsang utolsó pillanatait is igyekeztünk "kihasználni". Tavaly talán Steinbach Gábor "Harkály"-nak jutott eszébe Szőregről, hogy milyen jó volna még egy utolsót mulatni. A gondolatot tett követte – hála Németh Judit "Gigi"-nek, az akkor regős vt-nek –, a tettet pedig siker, így mi sem természetesebb, hogy igyekeztünk hagyományt teremteni a húshagyó keddi táncházból és 2005-ben is megrendezni.
Kerületi mércével mérve elég komoly publicitást kapott a rendezvény, ráadásul az előző évin igyekeztünk kicsit tovább javítani: egy három tagú "igazi", élő zenekar, valamint két táncos segített, hogy színvonalasabban tölthessük a kedd estét, és a kellemeset a hasznossal, a bulit a hagyományőrzéssel, a tánctanulással is összeköthessük.
Este nyolc körül gyülekeztünk Szegeden, a Tátra téri Apor Vilmos közösségi házban, fél kilenc körül széki táncokkal kezdtünk, később kalotaszegi, mezőségi és moldvai került terítékre, pontosabban parkettre. A terítéken zsíros kenyér paprikával s hagymával, valamint tea illatozott.
Zenekarunk és a táncosok tizenegy óra tájban búcsút intettek nekünk, amit igazán nem vehettünk rossz néven, hiszen szimbolikus összegért muzsikáltak, így a fennmaradó körülbelül egy órát különféle - olykor kicsit "kiscserkészes", de igen élvezetes - népi játékokkal töltöttük. "Haza is kéne már menni, vajon mit fognak gondolni..." - énekeltük éjfél tájban a regös-szeretetkörben, majd a ház rendberakását követően nekiindultunk Szeged városának a mínusz 15 fokos zimankóban. Deo gratias többen autóval voltak, akik - a cserkész ahol tud segít - szívesen hazaszállították a messzebb lakókat, mivel a tömegközlekedés ilyen későn már nemigen működik a megyeszékhelyen.
Összességében nagyjából huszonöt cserkész fordult meg hosszabb-rövidebb időre a rendezvényen, külön kiemelendő, hogy egy jó darabig - nagy ritkaság - több fiú volt, mint lány. Legvégül külön szeretném megköszönni a zenekarnak a talpalávalót, és a táncospárnak a tánctanítást, illetve Laurinyecz Misi atya kerületi ügyvezető elnökünknek és egyben Szeged-Tarjánvárosi plébánosnak, hogy első kérésre ingyen rendelkezésünkre bocsátotta a közösségi házat!
Mivel is lehetne mással befejezni, mint hogy "folyt. köv." jövőre.
Babos Gábor
1507. Szent Margit Cscs.
Országos cserkészbál
Budapest, 2005. február 5.
Mivel is lehetne kezdeni egy rövid, amolyan étvágygerjesztőnek szánt beszámolót, mint hogy „immáron 11. alkalommal gyűlt össze az ország cserkészetének színe-virága a budapesti Szent Imre Gimnázium falai között, hogy a farsangi időszak végén egy hosszú estét újra együtt töltsön táncolva, beszélgetve...” Nem, ez mégiscsak kicsit túl sablonos...
Sablonos vagy nem, akkor is így volt, így van: az országos cserkészbál alighanem a legrégebbi – s majdhogynem egyetlen –, évenként megismétlődő országos program, de mindenképpen a legnépszerűbb, idén talán ezren is voltunk. Ezúttal a 19. századi vadnyugat szolgáltatta a szimbolikus keretet, ennek megfelelő volt a nyitótánc – country –, a rendezőség pedig revolverrel, cowboy-kalapban és western-csizmában járt-kelt.
Táncolni az előző évekhez hasonlóan ezúttal is három helyen lehetett párhuzamosan: a nagyteremben a Beatorlók együttes „csinált” fergeteges hangulatot, a földszinten a népi kultúrát preferálók néptáncolhattak, a legmodernebb zenék kedvelői pedig „DJ Ollé Bandi” zenéire rophatták. A már említett nyitótánc mellett kiemelendő, hogy az éppen hazánkban tartózkodó argentínai magyar cserkészek is előadtak egy meglepően színvonalas néptánc-koreográfiát.
Természetesen idén is rengeteg egyéb program várta a nagyérdeműt: volt masszázs-szalon, játékos házasságkötő- és válóterem, több teaház (a korhangulathoz méltón saloon-nak álcázva), az aulában pedig az Irish Coffee együttes adott elő kelta repertoárjából.
Az utóbbi években a cserkészbál egyre jobban szétfeszíti a hagyományos báli kereteket, ugyanis egyre többen jönnek rá, hogy „mindenki itt van”. Így az egész országból szinte cserkész-műhely megragadta az alkalmat, hogy megmutassa, mivel is tevékenykedik éppen. Az Országos Külügyi Bizottság egy egész osztálytermet rendezett be külföldi tapasztalatokra csalogatva, a kiscserkészvezető-képző törzs kétszer is előadott egy bábjátékot, de itt volt a regös-törzs is, hogy résztvevőket toborozzon a sokadik Kárpát-medencei Regös Táborba. Természetesen az egyik legfrekventáltabb ponton a Csodaszarvas cserkészbolt is megjelent standjával – és egyre színvonalasabb kínálatával, illetve a különféle vezetőképzések is bemutatkoztak az egyik teremben (köztük a miénk, Bogáncs is). Az sem véletlen, hogy évek óta ekkorra időzítik a „kagylós” STVK ünnepélyes lezárását, a képesítések átadását is. Külön kiemelendők az IKSZI (Ifjúsági Koordinációs és Szolgáltatóiroda) kiállításai, amelyek az Indabo-ra, a Magyar Cserkészszövetség készülő stratégiáját bemutató április 16-17-i esztergomi konferenciára és a 2005. augusztus végi KOMP-fesztiválra hívogatták a bálozókat. Szintén az IKSZI szervezésében került sor a „ScOscar-díj” átadó ünnepségre, ahol idén a legjobb toborzó-film kategóriájában adtak át oklevelet.
Tudósok szokták kicsit cinikusan mondogatni, hogy egy-egy konferencián a szünet a legértékesebb idő. A különféle előadások ugyanis vagy értékesek vagy nem, a szünetekben viszont az ember nagyon sokakkal találkozhat és beszélgethet kedve szerint. Kicsit jelen sorok írója is így érezte magát a cserkészbálon: amíg a gimnázium épületének egyik végéből a másikba eljutott, néha egy óra is eltelt, hiszen szinte minden tizedik lépésnél szembejött egy-egy régi cserkésztestvére, akit talán egy éve ilyenkor vagy még régebben látott utoljára; az ilyen találkozások pedig talán a mégoly színvonalas és sokszínű programoknál is többet érnek.
-deby-

XV. század pályázat
Előző szám kérdéseinek megfejtései:
1. Ki volt az a hölgy, akit a pestiek csak Császár Katának neveztek?
a) II. Murád szultán unokahúga
2. Miről szólt a Bulla oratorium, melyet III. Calixtus pápa adott ki?
b) Elrendelte, hogy minden délben imádkozzanak a keresztények a török ellen harcolókért.
3. Kiről szól az alábbi idézet?
"börtönben töltött években sem hagyott fel gonosz szokásaival: egereket fogdosott össze, madarakat vásárolt a piacon és agyonkínozta őket: az egyiket karóba húzta, a másiknak a fejét vágta le, a harmadiknak a tollazatát tépte le, aztán útjára bocsátotta. A tömlöcben kitanulta a varga mesterséget, ezzel tartotta el magát."
c) Vlad Tepes, vagyis Drakula
Az új kérdések
1. Mi történt 1476. február 15.-én?
2. Melyik az első, teljes egészében megmaradt reneszánsz épület Magyarországon?
3. Mikor épült a szerencsi vár?
Lapzártáig várjuk megfejtéseiteket!

Új segédtisztjeink
2005. februárjában kerületünk öt cserkésze szerezte meg a segédtiszti képesítést:
Gatti Beáta
Kerekes Margit
Szabó Ildikó
Ádám Zoltán
Bérdi Péter
Gratulálunk!!!
Gratulálunk!

Köszönjük a cikkeket!
szerkesztőség

Könyvajánló
„… szolgálatra ítéltél…”
BÁLINT SÁNDOR EMLÉKKÖNYV
A Lazi Bt. kiadásában 2004-ben jelent meg a Bálint Sándor, neves néprajzkutató életét és munkásságát bemutató album.
Egy kis kedvcsináló:
„Istenem: magamra hagytál, magamtól is megfosztottál, csak szívem ürességével dicsérhetlek. Áldozatnak szántál, mégis szolgálatra ítéltél. Elüldözöl színed elől, de mindig jobbodra ültetsz. Nincs szavad, amikor a világ fiai a szégyen és a keserűség poharával itatnak és pusztulásomra törnek…
Óh Uram, Téged akarlak magamban dicsérni, a világnak hirdetni…”
(Bálint Sándor: Breviárium)

- akkor is, ha már nem vagytok gyerekek. Isten segítsen ebben benneteket.
Barátotok:
Robert Baden-Powell "

"A cserkészet olyan gyógyszer, amely különböző össztevőkből áll és amennyiben ezeket nem a megfelelő arányban, előírás szerint adagolták, akkor a fölhasználó nem hibáztathatja az orvost, ha a betegre gyakorolt hatás nem kielégítő."
(Robert Baden-Powell, 1922)